Euroislam

=Euroislam:= Euroislam er ein fornying av islam innanfor dei europeiske demokratia. Muslimar i Europa held på sine eigne verdiar, men er åpne for å reformere eller fornye religionen, slik at den innordna seg med det europeiske samfunnet. I dager Islam ein permanent del av Europa og Vesten, der muslimar er ein del av den sosiale fellesskapen og det kulturelle landskapet. Det er då viktig for både europearar og muslimar, at det europeiske samfunnet og islam klarar å tilpasse seg kvarandre. Euro-islam vert sett på som ein liberal retning innanfor religionen, der skriftene, tolkningane og levemåten er tilpassa det moderne samfunnet. (I same verda).

Ramadan om euroislam frå eit musliumsk perspektiv. media type="file" key="Tariq Ramadan on _amp;quot;Islam is a European Religion_amp;quot;.mp4" width="330" height="330" align="left"

Tariq Ramadan Tariq Ramadan vert ofte nemnt i samanheng med euroislam. Det er han som har gitt denne definisjonen på euroislam som er nemnt over. Likevel kritiserar han muslimar i Europa fordi dei anten gløymer religionen eller isolerar seg og forblir fra mange i det nye landet. Ramadan framstår som ein religiøs fornyar som er oppteken av samanhengen mellom tru og samfunnsengasjement. Han har uttalt at islam kan tilføre Europa ein større spiritualitet og ein sterkare sans for solidaritet og rettferd. Muslimar i Europa vert altså sekualisert, både positivt og negativt. (I same verda og [|wikipedia] )

Sharia
Moderate islamistar i Tyrkia har medverka til at sharia skal bli tilpassa europeiske standarar for menneskerettar. Desse politikarane er inspirert av islamske grunnverdiar utan at det er snakk om å innføre ei sharialovgivning i tradisjonell forstand. Mange meiner at dersom sharia vert lovgitt vil dette få konsekvensar for muslimar i både Vesten og i muslimske land. Eit kontroversielt tema i både Europa og Tyrkia er spørsmål rundt hodeskautet hijab. Tyrkia er eit av landa i Europa som har innført hijab-forbod utan at dette strider med menneskerettane. Dette har skapt ei stor konflikt blant dei mange muslimane som lever i Tyrkia. Muslimske kvinneforkjemparar meiner at dei ikkje ønskjer å dekkje hovudet som eit politisk uttrykk, men for religiøs overbevisning og at denne lovgivninga difor strider med menneskerettane. Dei vil dermed innføre sharia for å unngå undertrykking, medan dei moderate islamistane ønskjer å sekularisere det muslimskdominerte landet. ([|amnesty], [|aftenposten])

Religion og politikk
Sharia-diskusjonen dreiar seg altså om forholda i land der muslimar er det dominerande folket. Likevel er det nokre sider ved sharia som er meir aktuelle å halde ved like i det europeiske samfunnet enn andre. Det er ikkje berre dei rituelle forskriftene som er sentrale, men også personlege forhold som matforskrifter, familierett og kleskodar. Samstundes prøvar også nokre å halde på prinsippet om at den personlege økonomien ikkje skal bli påverka av rente. Mange muslimar i Europa vel å gjere religionen sin til ein privatsak, og skil dermed mellom politikk og religion. Likevel fins det små, radikale islamistiske grupperingar som utnyttar ytringsfridommen sin til å kritisere demokratiet. Det er desse gruppene ein ofte ser att i nyhetsbiletet og dannar eit negativt bilete av muslimar. Dei er villige til å utføre terrorhandlingar mot vestlege sivilsamfunn dersom ytringane deira ikkje får utslag. Det er likevel viktig å ikkje la desse gruppene bli representative for alle muslimar. (I same verda)

I Norge
Euroislam er altså ein verknad av at verden vert meir samanknytt og at forskjellige religionar og kulturar vert blanda på kryss av landegrensene. I nokre land vekker dette større oppsikt enn i andre. Medan samansmeltinga går problemfritt nokre plassar, kan den føre til store samfunnsendringar hos andre. Norge har enda ikkje vore utfor dei største debattane, sjølv om hijabdiskusjonen har vorte sentral. Det er likevel vanskeleg å komme fram til ei løysing som er moralsk riktig, og som ikkje bryt skrivne reglar, som til dømes menneskerettane. Artikkelen om trusfridom gjer det problematisk å forby hijab, nettopp fordi det er ein måte å dyrke religionen sin på. At dei kristne går med kors rundt halsen vert samanlikna med rolla til hijaben, noko som skal gje europerane eit realistisk syn på kva hijaben faktisk er for muslimane. Å forby hijaben vil også vere på kanten til brot på artikkelen om trusfridom, og eit spørsmål om eit likestilt religiøst samfunn vil bli aktuelt. Bønnerop og bygging av moskear er eit anna døme på korleis muslimane må kjempe for å få utøve religionen sin i det norske samfunnet. Medan kyrkjene får økonomisk støtte av staten, må muslimane sjølv stå for bygginga av sine Gudshus, samtidig som at det vert sett mykje strengare krav til utføringa religionen. (I same verda)



Kjelder: [] (sist besøkt 26.11.10) [] (sist besøkt 05.12.10) [] (sist besøkt 01.12.10) [] (sist besøkt 05.12.10) I same verda - religion og etikk vg3 - Cappelen Damm AS 2008

Bilder: [] [] []

Video: []